Mitt navn er Archibald. Archibald Suchot.
Jeg er ingeniør og har tilbrakt ti år i Afrika, -
- der jeg bygde mange nyttige ting.
Det er faktisk i Afrikas troper at vår historie begynner.
Men dette er Connecticut, -
- og her er huset jeg bodde i før min mystiske forsvinning.
Men den historien kan barnebarnet mitt fortelle bedre.
Han er en herlig gutt som heter...
Hvor er han nå?
Og hunden er også vekk. Alfred!
"Bare vent og se. Han blir en ypperlig vakthund."
Lurer på hva den egentlig skal vokte?
Du kunne iallfall svare når jeg roper.
Arthur?
Hjelp! Vi blir angrepet! - Slapp av, det er bare bestemor.
Unnskyld. Jeg var i Afrika. - Var det en fin tur?
Jeg besøkte en stamme sammen med bestefar.
Bestefar satte opp et malt lerret, så dyrene ikke kunne se oss.
Vi ble usynlige. - Men ikke uten lukt.
Har du vasket deg i dag? - Nei, for jeg fant denne boka.
Her står alle oppfinnelsene bestefar laget til stammefolkene.
Han var mer interessert i dem enn i sin egen stamme.
Han utviklet kunstig vanning.
Det oppfant faktisk romerne. De kalte dem "akvedukter".
Den stammen har jeg aldri hørt om.
Det er en svært gammel stamme. Høvdingen deres het Cæsar.
Som salaten? - Ja, nettopp.
Legg boka på plass. Vi skal ut og handle.
Kan jeg få kjøre hjem? Bestefar sa alltid ja...
Bestefar er ikke her, og det er jeg som bestemmer.
God dag, fru Suchot. Så hyggelig å se Dem her i byen.
Takk, konstabel. I like måte. Ha det.
Arthur, her er handlelappen.
Jeg går bare et ærend. Vi møtes borte ved kassen.
Får jeg kjøpe sugerør? - Så mange du vil.
Fulgte han etter Dem? - Det tror jeg ikke.
Vær så god. Den har alt. - Så deilig.
Hva skylder jeg? - Ikke en krone. Gå før han ser deg.
Hvordan skal jeg takke Dem? - Det var en fornøyelse. Av sted.
Jeg vil høre hvordan det gikk. - Jeg ringer Dem i morgen.
Arthur...
Ikke tenk på det. Stikk ut og lek mens det er lyst.
Verdensmesteren!
Alfred!
Se godt etter, Alfred. Du blir nå vitne til oppfinnelsen -
av det største vanningsanlegget som fins.
Større enn bestefars. Bedre enn Cæsars.
Dette er Arthurs oppfinnelse.
Sånn.
Briste eller bære.
Alfred, gratulerer! Oppfinnelsen vil gå over i historien!
Det er telefon.
Det er nok presidenten som ringer for å gratulere meg.
Jeg har bygd et vanningsanlegg, som Cæsar, til reddikene.
Er det skatten min? Hvem er Sesar?
En som bestefar kjente. Men jeg fulgte bestefars tegninger.
Dere får se det når dere kommer. Hvor er dere nå?
Vi er fortsatt i byen. - Da får dere se det i morgen tidlig.
Nei, vi kan dessverre ikke komme, Arthur.
Men allikevel, så tenker vi på deg, -
- for i dag har du fødselsdag!
Gratulerer med dagen! - Du trodde vel vi hadde glemt det.
Å fylle 10 er helt spesielt. Du er en stor gutt nå.
Hva syns du om gaven? - Vi har jo ikke kjøpt noen!
Jeg har avtalt med bestemor. Dere drar til byen, og du får velge selv.
Bare det ikke er for dyrt. Det var bare spøk.
Men vi ses snart. Og så må du ha en kjempefin fødselsdag!
Det var ikke presidenten.
Du er verdens beste bestemor. - Og du det beste barnebarnet.
Blås dem nå ut.
Gavene først.
Denne er fra Alfred.
Jeg har aldri hatt en helt ny før. Takk, Alfred.
Vent til du er ute. Det ville jeg satt pris på.
Og denne er fra meg.
Den er virkelig flott.
Hvordan har du bakt kaken? Ovnen virker jo ikke.
Fru Kerman har bakt den. Liker du den for det?
Den er fantastisk. Den er bare for stor til tre.
Ikke døm dem for hardt. De gjør så godt de kan.
Jeg går et helt år på kostskole i England.
Så er jeg hjemme på ferie, og så kommer de ikke engang.
Men jeg har vent meg til det. De kommer aldri på fødselsdagen.
Vent. Du må ønske.
Jeg ønsker meg at når jeg har fødselsdag igjen -
så kan bestefar være her sammen med oss.
Best å blåse dem ut fort. Ingen liker stearinkake.
Hver eneste kveld var det en praktfull solnedgang.
Og det var i dette landskapet at din mor kom til verden.
Mens jeg lå og fødte, tegnet bestefar dette.
Hvem er det? - Bogo-matassalaiene.
Din bestefar bygde vannrenne til dem, og som takk -
ga de ham en stor pose rubiner.
Jeg kunne fortelle hele natten. - Så gjør det, da.
Ikke i kveld. Kanskje i morgen. Jeg må rydde på kjøkkenet...
Bare litt. Jeg har jo fødselsdag.
En liten stund, da.
Bogo-matassalaiene var svært høye.
De tror på at naturen har gitt alt et motstykke.
De lette etter dem i flere hundre år for å oppnå fullkommen harmoni.
Fant de dem? - Ja. De bodde rett i nærheten.
Og det merkverdige med dem var at de ikke var større enn en tann.
De kalte dem minimoyene.
Ble de gode venner? - Veldig. De ble uatskillelige.
Det ene folket var umåtelig stort, og det andre umåtelig smått.
Og bare i fellesskap kunne de oppleve verden som en helhet.
Det er prinsesse Selenia. Datter av minimoyenes konge.
Så pen hun er.
Det er jo fantastisk. - Ja.
Kongen fortalte bestefar hvordan man finner dem når man vil.
Det sa iallfall bestefaren din når han var lettere beruset.
Jeg vil også møte minimoyene.
Men nå må du sove.
Sov godt.
Vi savner deg, Archibald.
Veldig mye.
Nei!
Hei på deg, gutt.
Flott kast.
Davido, nå skremte De meg. - Noe så trist.
Storvask. Skal jeg ta i? - Ellers takk. Hva er det nå da?
Her. Klappet, klart og signert. - De kaster ikke bort tiden.
Jeg var i kirken i morges... - Jeg har da aldri sett Dem der.
Jeg sitter bak, av beskjedenhet.
Der var også borgmesteren som godkjente dokumentet -
som fratar deg eiendommen pga. manglende husleiebetaling.
Og vet De hvem som også var der? Sorenskriver og politimester, -
som begge underskrev denne utkastelsen.
Og hvis ikke Deres mann skriver under innen 48 timer, -
har jeg plikt til å kaste Dem ut -
uansett om vasken er tørr eller ikke.
Han der burde De også henge til tørk.
Blir vi kastet ut? - Jeg er redd for det.
Jeg kan ikke holde gribben unna. - Hva med rubinene til bestefar?
Bestefar gjemte dem i hagen. Jeg gravde etter dem i ukevis, -
men de er så godt gjemt at jeg ikke klarte å finne dem.
Hvor skal du?
Skal jeg bare tvinne tommeltotter? Jeg vil finne skatten!
Han er som sin bestefar.
Du kunne finne bilen min, ikke bare sitte og glo.
Kan jeg hjelpe Dem?
Unnskyld...
De var innom ute hos oss engang.
De sa at hvis vi ville bli kvitt noen møbler eller nips...
Denne er fra min private samling. Jeg ville høre om den er verd noe.
Er det en karnevalsmaske?
Nei, den er afrikansk. Den tilhørte bogo-matassalaienes høvding.
To dollar. - To?
Men den er jo uvurderlig.
To en halv, ikke mer. Den slags eksotiske ting selger ikke.
Folk vil ha praktiske, moderne ting, forstår De.
Du kan umulig ha skjult skatten uten å etterlate en ledetråd.
Noe som vil sette oss på sporet av den.
"Maltazar. M den Motbydelige."
Jeg håper å få den ære å møte Dem, prinsesse.
Men inntil da, tillat meg å stjele et kyss.
Du er bare misunnelig.
Jeg visste det!
"Vil du til minimoyenes land, så hør på Shakespeare."
Shakespeare? Hvilken stamme kommer han fra?
Huset er her, og sør er den veien.
Treet, nissen og månen.
Alt er der. Alfred, vi har funnet det!
Ikke så fort. Hvor ofte må jeg si du ikke får leke her inne?
Unnskyld.
Hvem er det? - Han skal vurdere bestefars ting.
Ikke selg bestefars ting! - Jeg har ikke noe valg.
Jo. Her er kartet til minimoyenes land. De er her.
Bestefar tok dem med fra Afrika. De kan sikkert vise oss skatten.
Du er stor gutt nå. Du tror vel ikke på -
at små alver vimser rundt i hagen for å gi deg en pose rubiner.
Ikke noe. Jeg bare pratet med barnebarnet mitt.
Smykker ser vi også gjerne på. - Det fins ikke ett i hele huset.
"Visse ord skjuler andre. William S." S som i Sokrates?
William Shakespeare.
Ikke helt ille. - Ja.
Sett i gang før jeg ombestemmer meg.
Kom, Arthur. Avsted.
300 dollar. - Ikke stort for 30 års minner.
Hvis jeg får god pris for tingene, får du mer.
Suchot? Fréderic de Saint-Clair, stevningsmann og fogd.
Jeg kommer visst i rette øyeblikk. Jeg skal kreve inn gjeld De har -
til en viss Ernest Davido på 252 dollar.
Medregnet straffegebyr og saksomkostninger -
beløper det seg til 295 dollar og 5 cent.
Får jeg?
Her er vekslepengene.
- Det er mor. Går det bra? - Fint. Vi rydder opp.
Utrolig så mye skrot en har, men nå har bestemor kastet alt.
Ikke gjør far og mor lei seg. La du bare på?
Den gjorde det av seg selv. - Hun ringer nok igjen.
De har stengt telefonen. Kan du ikke se hva som foregår?
Fellen deres lukker seg langsomt om oss.
Men så lenge jeg lever, får de ikke huset vårt.
Det er sikkert reparatøren.
Det var godt de kom nå. Telefonen virker ikke.
De kunne godt advare folk... - Jeg er ikke fra televerket.
Jeg er fra kraftverket. Vi stenger strømmen. De har ikke betalt.
"Visse ord skjuler andre." Bestefar, hjelp meg.
Når tar dere den?
Det svaret er iallfall til å forstå. Jeg henter et stearinlys.
"Visse ord skjuler andre."
Selvfølgelig!
Min kjære Arthur. Jeg visste du ville løse ordgåten min.
Du må være minst ti år, siden du er så lur.
Selv har jeg ikke vært altfor lur, og hvis du leser dette, -
- er jeg sannsynligvis død.
Derfor blir det opp til deg å fullføre oppdraget mitt.
- Hvis du vil ta det på deg. - Det vil jeg.
Det visste jeg du ville. For å finne minimoyenes land må du vite -
- dagen for neste passasje. Det skjer en gang i året.
Ta evighetskalenderen min.
På den tiende fullmånes natt, når klokken slår midnatt, -
- vil måneskinnspassasjen åpne seg.
Følg mine anvisninger, og hele verden vil være i dine hender.
Den 1. august...
Det er jo i dag.
Kommer tid, kommer råd, Arthur. I morgen finner vi en løsning.
God natt, bestemor. - God natt.
Hele verden i mine hender...
På høyre side av skorsteinen er det en knapp.
Vri den hele veien til høyre og så tilbake mot venstre.
Det er bare 20 minutter til midnatt. Jeg må gjøre noe.
Fort deg inn på arbeidsrommet, hvis døren er åpen.
Hvis den er låst, -
- har din bestemor vært på ferde. Da må du være oppfinnsom.
Jeg trodde du var på badet. - Jeg lette etter sovemedisinen.
Og hvis du ikke går i seng straks, får du drikke hele flasken.
Av sted!
Jeg liker det ikke, men jeg låser døren.
Jeg vil ikke at du gjør noe tullete i natt.
Alfred, hva gjør du? Legg deg til å sove.
Er det på grunn av fullmånen, eller hva?
Takk, Alfred.
Bestemor?
Skorsteinen.
"Ha alltid nøkkelen på deg."
Hagen, treet, teleskopet... Au da.
Jeg må ha mer lys.
Jeg har sett bestemor gjøre det så ofte.
Håndbrekket.
Perfekt.
Unnskyld.
Nå trenger jeg figurene.
Alfred!
Arthur?
Bli med meg.
Hei.
Du må dra. - Blir dere ikke med?
Bare en kan bruke porten.
Og du makter å overvinne M den Motbydelige.
Maltazar?
Du må aldri nevne det navnet. Det betyr ulykke.
Din bestefar skulle beseire ham. Nå må du fortsette der han slapp.
Takk, men jeg bør vel overlate plassen til en av dere.
Dere er så store og sterke. - Ditt hjerte er det sterkeste våpen.
Første ring for kroppen. Tre hakk...
...mot høyre.
Andre ring for ånden. Tre hakk...
...mot venstre.
Og tredje ring.
En hel omgang...
...for sjelen.
Nå er porten åpen. Nå kan du presentere deg.
Og virk overbevisende. Du har bare fem minutter.
Det er en... med...
Archibald? - Nei.
Presenter deg.
Jeg er hans barnebarn, Arthur. Hva heter du?
Saimono Matrodoy de Betameche.
Men bare kall meg Beta. - Hyggelig å møte deg, Beta.
Jeg håper du har en god grunn til å bruke strålen. Det er forbudt.
Det er en nødssituasjon. Om to dager blir hagen ødelagt.
Hva? Er du en spøkefugl du og? - Det er ikke noen spøk.
En entreprenør vil valse den flat og bygge boligblokker.
Hva er det for noe? - Digre hus av betong.
De vil ødelegge hagen og alle blomstene.
Vi kan bare hindre det hvis jeg finner bestefars skatt.
Da kan jeg betale tilbake det bestemor skylder.
Høres lurt ut. God fornøyelse. Ha det!
Nei! For å få det til, må jeg ned i deres verden og finne skatten.
Det går ikke bare sånn uten videre.
Først må Rådet samles, så du kan forelegge dem saken...
Og om to dager blir dere alle sammen valset flate!
Det er jo en nødssituasjon. - Ditt folks fremtid er i dine hender.
Du har rett. I mine hender. Det krever handling! Portner!
Du klarte det flott. - Jeg håper de blir overbevist.
Betameche, din umulius. Må du fly og vekke folk?
Passasjen er blitt åpnet. - Igjen? Må folk reise i tide og utide?
Sist var for tre år siden. - Ja. Man rekker jo knapt å sovne.
Gutten vil snakke med kongen. - Månen først. Er den full?
Perfekt. Så til ringene.
Tre hakk til høyre for kroppen.
Tre hakk til venstre for ånden.
Og en hel omgang for sjelen.
Hva skjer med meg?! - Du skal ned til minimoyene.
De vil vise deg vei gjennom De Syv Verdener.
Du har bare 36 timer. Ved middag i overimorgen -
vil porten lukke seg i tusen dager.
36 timer? Jeg skal gjøre mitt beste.
Lykke til, Arthur.
Har du nøkkelen?
Nøkkelen? Ja, den har jeg.
Gå bort til låsen. - Låsen?
Det må være denne. - Vri nøkkelen rundt.
Jeg blir knust! - Jada.
Nei! Nei! Nei!
Velkommen til minimoy-land. - Jeg trodde jeg skulle dø...
Det er jo utrolig. Se på klærne. De er forandret.
Du kan beundre deg selv senere. Rådet venter. Følg etter meg.
Jeg tror jeg vil ta meg en liten lur.
Har de kommet langt? - Morsomt. De har såvidt begynt.
Prinsesse Selenia!
Min lille pike... Unnskyld.
Prinsesse Selenia, må våre forfedres ånder føre din hånd.
Pappa! - Ja?
Pappa! - Hvor er du? Min sønn.
Det gjorde du med vilje. Kunne du ikke ha ventet med å spille klovn?
Mitt ærend er meget viktig. - Og ikke mitt, kanskje?
Du er altfor arrogant til å dra ut sverdet.
Slutt å krangle, dere to.
Betameche, jeg håper du har god grunn til å avbryte seremonien.
Det har jeg. Passasjen til verden over ble åpnet i dag.
Hvem våger å gjøre det? - Arthur.
Archibalds barnebarn. Han sier en stor ulykke vil ramme oss snart.
Vår ulykke er M den Motbydelige, og vi trenger ikke denne Arthur.
Det tilkommer meg som prinsesse å beskytte vårt folk.
Lille skatt...
Klarer hun det, mon tro?
Det rikker seg. Jeg har det nå, det kjenner jeg.
Hva sa jeg? Altfor arrogant.
Under disse omstendigheter vil Rådet høre den unge mannen.
Hvor kommer han fra?
Kjekk, hva? - Alminnelig.
En ære, prinsesse Selenia. - Hvem har fortalt hva jeg heter?
Det er meg en ære, Deres Majestet.
Tja, i like måte.
Arthur, for en glede! Jeg var en god venn av din bestefar.
Miro, la ham være. Vi er lutter øre.
Om to dager vil folk ødelegge hus og hage - min og deres verden.
Og du din knert kommer for å redde oss?
Bare penger kan stoppe dem. Det var derfor bestefar kom hit.
Han lette etter en skatt, og den oppgaven vil jeg fullføre.
Din bestefar var en prektig mann. Han lærte oss så mangt.
Han viste Miro hvordan man styrer bilder og lys.
Men en dag dro han ut for å finne den sagnomsuste skatten, -
og etter en reise gjennom De Syv Verdener -
fant han den i Det Forbudte Land i storbyen Nekropolis, -
hvor han hersker eneveldig. M den Motbydelige.
Ingen har noen gang vendt tilbake fra Det Forbudte Land.
Alarm ved byporten!
Det er båtføreren Gandolo.
Vi trodde han var forsvunnet for alltid i Det Forbudte Land.
Stopp! - Hva er i veien?
Se der borte. Et hjørne skaller av. Det er en felle.
Det er et malt lerret. Sånn holdt bestefar ville dyr vekk.
Vi er ikke villdyr, og vi lar ikke stakkaren dø. Hold denne.
Herregud. Gandolo...
Selenia... - Ta det med ro.
Det er en felle.
Milde himmel!
Mygg!
Steng porten! - Til angrep!
På dem!
Kom an.
Klar til avfyring!
Pass på!
Storm palasset!
Skynd deg, far! - Jeg kommer.
Unnskyld meg. Jeg er så klossete.
Jeg trenger faktisk å strekke litt på beina.
Far, søk dekning! - Nei, kongen må holde stand.
Og står bare en mann igjen, vil den mannen være meg!
Vi må slå igjen. Ta våpenet mitt. Jeg finner et annet.
Dette funker ikke!
Mine herrer, på tide å se virkeligheten i øynene.
Veggene er farlige. Fly oppunder taket. Det er sikrere.
Helt enig.
Nå får dere to turtelduer vise at dere virkelig elsker hverandre.
Her. La dem få et siste kyss.
Nå får det være nok.
Når jeg fløyter, lar du Romeo finne tilbake til sin Julie.
Angrepsformasjon!
Å nei...
Skal vi leke?
Nå gjelder det.
Kom igjen.
Det kan ikke være verre enn å kjøre bil.
Beta, pass på!
Arthur! Jeg glemmer deg aldri.
Nei, ditt fehode! Det er ikke mat nå!
Ikke inn der! Ikke inn der!
Vi prøver igjen.
Nå går det.
En mygg er klasket!
Nå går vi på.
Så tapper han er! Utrolig som han minner om meg.
Han ville vært en god ledsager. - Jeg kan klare meg selv, far.
Hvem er neste?
Å nei! - Å jo.
Betameche! Gjør noe! - Jeg er på vei, Arthur.
For en kjekk kar han er.
Når jeg tenker meg om, minner han faktisk om deg.
Har du brukket noe? - Jeg er helt nummen i baken.
Hvor har du lært å fly sånn?
Jeg har kjørt bil med bestfar. - Det forklarer alt.
Opp med deg.
Når enden er god, er alt godt.
La oss vise dem hva vi duger til!
Opp med deg.
Selenia, vår herre vil snakke med deg. Du tar henne.
Hvorfor meg? Hva med deg? - Hvorfor akkurat meg?
Fire mot en kvinne. Skam dere. Finn en på deres egen størrelse.
Med fornøyelse! - Lenge leve Kongen!
Mitt barn! Jeg må gjøre noe. Dekk meg! Takk.
Det magiske sverdet.
Et mirakel!
Nå er det nok. Ned på kne og be om tilgivelse.
Ned på kne og be om tilgivelse, sa jeg.
Tilgi oss, prinsesse. - Det var det ingen som hørte.
Vi unnskylder aller ydmykest, prinsesse Selenia.
Jeg skal tenke på det.
Min datter er sin mor opp ad dage.
Du kjempet som en prins. - Takk. Sverdet er lett som en fjær.
Det er magisk også. Det har sittet i steinen i årevis, men du dro det ut.
Ja. Du er en helt nå. Helten Arthur! Helten Arthur!
Lenge leve helten Arthur!
Nå som sverdet er dratt ut må vi handle fort.
La meg fullføre oppdraget. - Jeg må dessverre gi deg rett.
Men på en betingelse. Arthur er tapper og edel.
Han blir med deg. - Hvis det er ditt ønske.
Flott gjort, Arthur.
Dere går nok fint sammen.
Klar bane!
Du har vel ikke glemt noe? - Nei, bare slipp.
Må vi absolutt ha med Betameche?
Hvis du skulle møte en bebrillet muldvarp som heter Mino...
Han er min sønn. Han har vært forsvunnet i tre måneder.
Stol på meg. - Tusen takk, Arthur.
Kom igjen, helt. - Vent på meg!
Dere kunne godt vente litt.
Jeg håper de ikke går i noen feller.
Jeg har sovet som en stein.
Arthur, du må opp.
Selenia, sett ned farten litt.
Det var du som absolutt ville slite som en gamulle.
Hva er en gamulle? - Det samme som en pakymolte.
Og hva er en pakymolte? - En sånn.
Har du noe mot dem i veska? - Lommekniv med 300 funksjoner.
Kniv, tang, såpebobler, spilledåse ...og vifte til varmen.
Og selvfølgelig tulippo, matachet, soluket, siflet...
Noe til å skjære ut tunga di? - Nei, men det er jo ditt spesiale.
Bli hvor dere er.
Løp når jeg sier fra.
Nå.
Da er vi her.
Noen hjemme? - Ikke akkurat trengsel.
Når du har prøvd det, forstår du hvorfor.
Unnskyld, jeg trodde De var en klokke.
Jeg mener, jeg var ikke klar over at De var levende.
Hallo, stupido.
Skal du slå ned kundene mine? Det er ikke så mange som det er.
Jeg er prinsesse Selenia. - Ja, og det er din stupido bror.
Hvem er den klovnen som slår kundene mine?
Jeg leter etter bestefar.
En sånn fraktet jeg for et par år siden. En gammel særing -
som absolutt ville inn på seïdenes enemerker. Nekropolis!
Det er bestefar! Og det er dit vi skal.
Utsolgt!
Nekropolis. Da vil dere vel til månen etterpå.
Vi vil bare ha tre billetter til Nekropolis. Forstått?
Arthur!
Har du knust døren min for å stjele nøkkelen?
Svar meg!
For en jobb. Følg meg... Helst i dag.
Sånn, ja.
De er ikke til pynt. Bruk dem.
Arrivederci.
Bilen? Hva gjør den der?
Nekropolis, herregud!
Der var den.
Så stilig den er.
Jeg har en i rosa også. Vil du se? - Beta, vi har rikelig med lys.
Hvor skal vi hen? - Herfra og dit.
Det er jo rett under vannbeholderen.
En diger vannbeholder i hendene på den skurken.
Hvem snakker du om? - Den mest motbydelige...
Å, Maltazar.
Har ingen lært deg å passe munnen din?
Arthur!
Bestemor?
Da drar vi!
Hvor lang er turen? - Kort.
Hvis vi unngår ubehageligheter. - Hva mener du?
Døren er knust, og vi kan ikke komme ut.
Hva var det? - Aner ikke.
Og jeg tror ikke vi vil vite det heller. Nå vil jeg ut.
Au da.
Hold godt fast.
Jeg liker det best når det står stille.
Det vil gå galt med sverdet snart. Det er best jeg holder det.
Vann!
Få oss opp herfra, Arthur!
Dere må få meg opp. Båten min har sprunget lekk.
Minimoyer kan ikke svømme.
Jeg skal redde dere.
Arthur! - Jeg er på vei!
Jeg kjenner elven her. Den svinger til høyre og så til venstre.
Så for å ta dem igjen må jeg bare løpe i luftlinje rett frem.
Se, jeg lot dere ikke i stikken. - Genialt. Nå kan alle tre drukne.
Vi skal ikke drukne. Du er da vel ikke redd for en elv?
Ikke for elven, men for det!
Har den store helten noen forslag? - Selvsagt?
Beta, har du et tau i lommekniven?
Nei, det har bare den lille modellen.
Jeg har en ide.
Bare fordi vi skal dø, kan du ikke tillate deg hva som helst.
Du misforstår. Jeg trenger lissen til å få tak i treet der.
Jeg vet ikke om det er så lurt. - Men det vet jeg.
Har du noensinne kastet sverd? - Nei, men det er vel som dart.
Betameche først, Selenia etterpå.
Din tur, Selenia.
Skynd deg, Betameche. - Jeg glir!
Selenia, bruk begge hender. - Det kan du bare glemme.
Vi er reddet. - Ikke helt.
Kom, vi har ikke hele dagen. - Jeg er på vei!
Du må innrømme at han er ganske sprek.
Det er lett for den som har begge hender fri.
Du var fantastisk.
Og så fantastisk å få igjen lissen min.
Det var så hardt å miste min mann. Hvordan skal jeg leve uten Arthur?
Han har nok bare rømt fordi han er lei for alt det triste som skjer.
Vi skal gjøre alt vi kan for å finne ham.
Hva var det? - Mennesker.
De kan bråke hele dagen. Kartet er helt oppløst. Hvordan finner vi vei?
Vi styrer etter solen i morgen. Nå finner vi et sted å sove.
Et behagelig sted, for jeg er helt øm.
Skal du syte mer, kan du sove under en bullimant.
Hva er en bullimant? - En gamulle, bare mye større.
Jeg trenger kniven din. - Vær så god. Hvor er limet?
Unnskyld.
Få den før du skader noen. - Jeg fikk den til bursdagen min.
Hvor gammel er du? - 300 år. Om 60 år er jeg voksen.
Hvor gammel er Selenia? - Snaue 1000 år.
Hun har fødselsdag om to dager. - Hvordan virker den?
Sånn.
Hva gjør hun? - Rer seng.
Jeg er helt utkjørt.
God natt.
Han har visst ikke søvnvansker. - Han er jo ung ennå.
300 år er ikke så lite.
Så deilig.
Og du? Fyller du virkelig 1000 år om to dager?
Ja. Og om to dager etterfølger jeg min far på tronen -
for å våke over minimoyene til mine egne barn en dag -
blir 1000 år og etterfølger meg. Sånn er tradisjonen vår.
For å få barn må du ha en mann.
Det bekymrer meg ikke. Jeg har to dager til å finne en.
God natt...
...Arthur.
God natt, prinsesse.
Arthur!
Da står vi opp, gutter. Vi har en lang reise foran oss.
Dere må stå opp.
Javel, på den måten.
Da skal vi i dusjen!
Det var en voldsom vekking. - Ikke klag før etter 300 år...
Disse her er enda bedre enn de andre. Bare smak.
Deilig. Hva er det?
Øyenstikkeregg.
Kom og se her.
Det var jamen heslig!
Ja, sett her nedenfra er det kanskje ikke så vakkert.
Aner dere hva det er?
Det er et vanningsanlegg. - Mer vann?
Unnskyld. Jeg ante ikke...
Vil det si at det er du som har bygd det monsteret?
For å vanne mormors reddiker. Spiser dere de ekle knollene?
Bare ikke M får klørne i det. Jeg vet hva han ville brukt det til.
Gi akt! - Pass på.
De stjeler sugerørene mine. - De fjerner dem. Helt greit.
Tenk før du åpner munnen. M vet at minimoyene hater vann, -
og Arthur har akkurat gitt ham muligheten til å lede vann.
Lurer på hvor han vil lede det? - Til landsbyen.
Arthur, hva skal du? - Gjøre skaden god igjen.
Mennesker er virkelig sprø. - Det er mulig, men Arthur har rett.
De vil frakte sugerørene til Nekropolis, og vi blir med.
Det er snilt av deg å bli med. - Ellers gjør du jo bare ugagn.
Skynd deg, Beta.
På den igjen...
Vet du hvor vannveien ender? - Før eller siden møtes alle elver.
Du får virkelig geniale ideer. - Slapp av, jeg ordner det.
Få lissen din igjen. - Aldri i livet!
Hold godt fast.
Jeg hater offentlig transport.
Hva gjør dere der nede?
Hvis seïdene finner oss, får vi aldri forklart det.
Har du et problem? - Jeg bare sjekker trekkspilldelen.
Vi vil bare ha stammene. - Javel, fett nok.
Heng i. Herren venter. - Å, herren. Fett nok.
Bli her til jeg henter dere, okay? - Fett nok.
Hvor er de flyktningene? - Gjemt et upåfallende sted.
Stilig, hva? - Jo, og så upåfallende.
Brennende Jack til hele bordet? - Ja takk.
Greit. - En omgang. Jeg spanderer.
Helt til randen.
Lenge leve De Syv Verdener.
Akkurat det jeg trengte. - Det gjorde godt.
Den beste Brennende Jack i byen.
Unnskyld. Skål for De Syv Verdener!
Herlig!
Her har dere ikke noe å frykte. Jeg er boss her, og jeg heter Max.
Hei, Max! - Og hvem er den unge damen?
Selenia, datter av keiser Sifrat XV av Matrodoy, -
hersker over Den Første Verden.
Gleder meg å møte deg. Jack, en runde til.
Yo, Easylow! - Ja, sjef?
Dra i gang denne festen. - Okay.
Får jeg æren av denne dansen? - Vi har lang vei igjen.
Selvsagt.
Hun er for gammel for meg. Hun er 1000 år, og jeg er bare 10.
Hvorfor sitter en så søt gutt med tomt glass?
Ellers kunne du jo ikke fylt det for meg.
Jeg liker humoren din. Vi to skal nok bli venner. Jack!
Slapp av litt.
Hvis du skal finne en mann, stiller jeg meg gjerne til rådighet.
Det er jamen snilt av deg. Dessuten har jeg bare syv koner.
Syv koner? Det må være hardt for deg.
Jeg liker å slite. Natt og dag, syv dager i uka.
Og jeg blir aldri sliten. - Praktfullt.
Hvor skal jeg skrive under? - Det har ikke noe å si.
Beklager, men han har andre forpliktelser.
Selenia, fyller du virkelig 1000 år?
Ja, men vi teller år etter seleniellenes blomstringer.
Å, seleniellene. Hvor gammel er jeg da?
Omtrent som meg. - Det er jo fantastisk.
Har du også vært en liten pike som meg engang? Gutt, mener jeg.
Men var du en liten pike som de der jeg kommer fra?
Nei, jeg er født slik. Jeg har aldri vært utenfor De Syv Verdener.
Er det Maltazar? - Nei. Det er bare Darkos, sønnen.
Darkos, for en ære.
Det er skikkelig stemning her i kveld.
Det ser jeg. Har du fest uten å invitere vennene dine?
Nei da, det var ikke planlagt. Jeg skulle imponere nye kunder.
Nye ansikter?
Advar meg hvis han kommer hit.
Darkos, står til?
Selenia, hva gjør en prinsesse av din byrd i en bule som denne?
Jeg ville bare ta en svingom. - Fint, la oss danse.
Darkos, skatt, heller dø enn danse med deg.
Som du vil, prinsesse. Du skal få danse i all evighet!
Easylow, gi på mer trøkk. - Ta dem!
Arthur, pass på!
De vet å bite fra seg. Få se om de kan noen grep.
Ha! Ha! Ha!
Har vi ikke bruk for forsterkning?
Det er tæl i ham.
Tre mot en? Da tredobler jeg kraften!
Nei, så yndig. - Det er for galt.
Sånn, vesla!
Du skremmer livet av meg. Jeg mistet kniven, og må ta noe annet.
Har du funnet noe?
Kniven min!
Det kaller jeg underholdning!
Da stenger butikken.
Ta dem. - "Ta dem", liksom.
Jeg har dem!
Det var en som bet meg! - Slå på lyset.
Hva skjer? - Jeg adlyder ordren din.
Klokken 10 er stengetid, og klokken er 10 nå.
Utvidet åpningsbevilling er hermed tildelt!
Stilig. Råstilig.
Følg etter meg.
Hvis dere følger denne veien, skjer det dere ikke noe.
Kartet her er fra Max. Det vil føre dere rett til M's hovedkvarter.
Fint at jeg ikke skal være med.
Flytt dere.
Jeg vil ha fatt -
i dem!!!
Hva var det for et grusomt hyl? - Bare Darkos som går berserk.
Tror du Max kan forsinke ham? - Max kan vi regne med.
Hvordan kan du stole på den fyren?
Ikke begynn, Betameche. Bare gå, og ti stille.
Hva er det for en knurring? - Jeg kan ikke høre noe.
Det sier du bare for å skremme meg.
Den avskyelige snømannen. Du vekket ham, og nå vil han ete deg.
For en overraskelse. - Hvor er Arthur?
Ute i hagen. - I hagen?
Da er vi her. - Uten deg ville vi vært fortapt.
Gi meg kniven din. - Bare du ikke ødelegger den.
Kom igjen, gutter. - Prinsessene først.
Menn er åpenbart bare gentlemen når det passer dem.
Så er det prinsene.
Så er det vel min tur.
Er han forsvunnet?
Jeg fortalte historier om bestefars opplevelser i Afrika.
Og jeg fortalte om minimoyene. - Mini-hvafornoe?
Og han fikk han det for seg at de måtte bo ute i hagen.
Det er jo bare eventyr, besta. - Selvsagt.
Men jeg var så dum å fortelle at vi er i pengeknipe, -
så han bestemte seg for å finne skatten hans bestefar har gjemt.
Skatt?
Hva skal vi med en skatt hvis ikke Arthur får glede av den?
Arthur dukker nok opp. Han trenger vel bare å være alene litt.
Lys ned i hullet, ikke ansiktet mitt.
Skynd deg.
Selenia, det kryr av seïder. - Det er derfor vi gjemmer oss.
Hva gjør de? - Henter visst mat til herren sin.
Tror du han er der inne? - Hva vil du gjøre, Selenia?
Gi ham maten i vrangstrupen. - Det vil han ikke like.
Her skilles våre veier, Arthur. - Jeg trodde vi kjempet sammen.
Bare til nå. Du må finne skatten, og jeg må gjøre det av med M.
Hvis vi klarer det, møtes vi her. - Og hvis ikke?
I så fall overdrar jeg alle mine krefter til deg.
Hva mener du?
Bli en god konge. - Men...
Gratulerer, det var et fint bryllup. Et av de beste jeg har vært i.
Klart, klassisk og kort. - Litt for kort.
Du fikk hennes hånd og hjerte. Kan man forlange mer?
Tja, hva med en fest?
Hvis jeg får lov, står jeg gjerne for å arrangere litt festivitas.
Jeg slipte det sverdet i dagevis. Den lyden tar jeg aldri feil av.
Og hvem klarer å dra sverdet ut av steinen, -
hvis ikke du, Selenia?
Det gleder meg å møte deg. - I like måte.
Nå dreper jeg deg egenhendig. - Hvorfor så hatefull?
Du forrådte ditt folk, slaktet og underkuet hele folkeslag. Uhyre!
Ikke snakk om uhyrer og ting du ikke begriper.
I opphavet var jeg kjent som Maltazar den Gode, Barmhjertige.
Man viste meg en sånn tillit at da tusenårstørken kom, -
ble jeg valgt til å dra ut i verden og skaffe vann -
og så mye rikdom jeg kunne karre til meg. Maltazar Erobreren!
De hyllet meg da jeg dro av sted, -
men jeg tålte prøvelsene alene. Vill natur, glupske rovdyr -
og blodtørstige stammefolk som lå på lur i pestbefengte ødemarker.
Men jeg overlevde alt og vendte seierrik hjem til landsbyen.
Maltazar den Heltemodige!
Men alle sykdommene jeg hadde pådratt meg under reisen, -
begynte å vansire meg.
Folk ble grepet av frykt for å bli smittet.
De sluttet å snakke til meg og unngikk meg som pesten.
Og fort ble jeg kjent som M den Motbydelige.
Det er ikke helt det som står i historiebøkene. Det sies -
at da du kom hjem, festet du i månedsvis.
Du gasset deg i fyll og andre utskeielser, -
og begynte til og med å omgås giftige insekter.
Som en ung og søt snutebille. - Ti stille!
Dere ga hverandre krefter. - Jeg vil ikke høre mer.
Jeg var full.
Hvis man ikke kan tåle leken... - Ja, jeg kastet hemningene.
Hun stjal ett eneste kyss av meg, og det har ødelagt hele livet.
Vær litt mer kresen neste gang.
Neste gang velger jeg den vakreste av alle kvinner.
Jeg har sett henne folde seg ut som en nydelig blomst -
som jeg lenge har drømt om å plukke.
Blomster kan ha torner.
Ja, og bare denne skjønne blomst kan fri meg fra trolldommen.
Da kan jeg bli meg selv igjen. - Med en prinsesses første kyss.
Ja. Og hvis mine opplysninger stemmer, er du fortsatt ugift.
Dine opplysninger er en smule foreldet.
Herre... Det er meg, Bruce. Jeg har fått ny hjelm.
Få høre.
Du er smartere enn jeg trodde, Selenia.
Du ønsket ikke å redde livet mitt. Ikke vent at jeg skåner ditt.
Men du skal ikke dø med en gang. Du skal pines litt først, -
mens du ser ditt folk bli utslettet.
Du er et uhyre. - Nemlig. Skyld på min kone.
Før henne vekk!
La meg være! Slipp meg!
Jeg føler meg som enkemann alt. Vi må ut, Beta. Vi må finne på noe.
Hva med de kreftene hun ga meg med kysset?
Det hjelper ikke å kverke ham. Spar kreftene hvis dere vil spise.
Hvis dere vil ha mat må dere lære dem noe nytt hver dag.
Det virker klokt. Viten er den eneste sanne rikdom.
Hva vil de vite? - Hva som helst?
Alt fra naturlover til oppskriften på erter. Jeg lærte dem å skrive.
Og å male store lerreter, å styre lys med speil og lede vann.
Hvordan vet du det?
Fordi bestefar oppfant alle de vidunderlige tingene.
Mitt barnebarn! Så glad jeg er for å se deg igjen.
Så stor du er blitt. - Jeg er heller blitt mindre.
Du har rett. Men hvordan kom du deg ned hit?
Jeg løste gåten din. - Ja, gåten. Du er en sann helt.
Hei, Archibald. Husker du meg? - Betameche? Er det virkelig deg?
Så godt å se deg. Hvordan har din far, kongen, det?
Og din søster, prinsesse Selenia?
Selenia...
Jeg sviktet, Arthur. Tilgi meg. Alt er tapt.
Nei, så lenge vi er i live er ikke noe tapt.
Du er så full av håp. - Vi må aldri gi opp håpet.
I går var jeg bare en ensom gutt, i dag ble jeg gift med en prinsesse.
En lykkelig prinsesse, fordi hun endelig fant sin drømmeprins.
Unnskyld, men bør dere ikke vise respekt for tradisjonen?
Han har rett. Hva tenkte jeg på?
Archibald, hvordan har du det?
Slett ikke verst, Selenia. Så herlig å se deg igjen.
Hva er det for en tradisjon?
Etter det første kysset må man vente 1000 år til -
for å sette kjærligheten på prøve. En sjelden gave er alltid mer verd.
Og det er min plikt å følge lærdommen i Den Store Boka.
Du burde gjøre det samme i stedet for å kysse på meg.
Kom, små turtelduer. Vi skal på!
Porten er åpen, sjef.
Det var jeg som lærte dem alt det de nå vil bruke mot oss.
Og det var jeg som ga dem sugerørene.
Se, det er Mino, Miros sønn!
Skatten!
Archibald!
En glede å se deg igjen. - Den er helt på din side.
Er du ikke stolt av det jeg har fått til med din viten?
Det er en skam at målet bare er å skylle bort minimoyene.
Mer enn det. Jeg vil drukne, tilintetgjøre og utrydde dem.
De skal dø med mitt navn på leppene. Gjenta etter meg:
Maltazar.
Du er virkelig et uhyre. - Men jeg er storsinnet også.
Dere er hermed frie.
Bare følg tunnellen, så er dere hjemme i en fei.
Du setter den jo under vann. - Selenia, da...
Hvordan kan du tro det om meg? Forsvinn nå.
Høye konge... Får jeg et siste ønske før jeg dør?
Jeg liker han der. Hvilket ønske?
Jeg vil gjerne gi dette armbåndet til min venn Mino.
Det er i orden.
Jeg skal redde deg. Men du må gi meg signal klokken 12.
Hvordan det? - Bruk speilene, Mino.
Nok. Tålmodighet er min eneste egenskap som har grenser.
Dere skal få et forsprang på tre minutter.
Gid han råtnet i helvete. - Han er i sitt eget helvete.
Darkos. Klar til å åpne slusene.
Skynd dere!
Er det noe knask? Vi må ha litt knask til en god forestilling.
Jeg klarer ikke mer. - Skynd deg, bestefar.
Bare fortsett, dere. Jeg vil møte døden her med en smule verdighet.
Kom, bestefar. - Nytter det noe?
Vi må innse at det er ute med oss.
Deres Høyhet, et utvalg av godsaker.
Himmelsk. Kom med flere. - Javel.
Det må finnes en løsning.
Vi kan bare be om at det skjer et mirakel.
Jeg har bedt skogens gudinne om altfor mange mirakler alt.
Et mirakel! Du sitter på det, bestefar! Se!
Kom og ta i.
Kom, dytt!
Hva er det? - Ferrari 250 GTI, 12 sylindre.
Kan du kjøre en sånn? - Selvfølgelig. Kom nærmere.
Herregud.
Bingo!
Skynd deg inn, Arthur. - Den må trekkes helt opp først.
Sånn. Det er første gang jeg har en pike med på biltur.
La oss håpe det ikke blir siste gang.
Fortere!
Bare det ikke er fartskontroll her. - Til venstre!
Du kan godt si fra litt før. - Okay. Til høyre!
Hvilken vei nå? - Ned!
Selenia, jeg er litt uvel. - Hold ut. Veien er jevnere her.
Skatt, det høres ut som om det renner vann nedi bakken.
Hører du stemmer? Snart ser du vel små engler -
og tårnhøye spøkelser med spyd og rustning?
Snu deg. Det står noen store menn med halskjeder og fjær.
Hva er klokken? - Øyeblikk.
Ifølge mine beregninger når vannet landsbyen om tre baller.
Hva er klokken? - Fem på 12.
Fem minutter igjen, og intet nytt. - De klarer det nok.
Måtte gudene høre deg, Miro.
Der er porten!
Vi klarte det!
Nå går du vel ikke i stå? - Unnskyld.
Nå må vi ut og løpe!
Hva er det for en rumling? - Jeg har en forferdelig anelse.
Far, det er meg, Selenia! - De er tilbake!
Lukk opp porten!
Steng porten! - Bestem deg nå.
Alle hjelper til!
Du klarte det, far. Du er nå enehersker over De Syv Verdener.
Jeg blåser i titler og rang. Men jeg må innrømme -
at det føles fint å være verdens herre. Vi forbereder oss.
Porten ser ut til å holde. - Ikke lenge.
Mine barn! - Far! Vi har savnet deg sånn.
Så vidunderlig å ha dere tilbake i god behold.
Hva er i veien?
De har stengt telefonen. Hva er i veien?
Utenfor! Fem!
Beksvarte! - Hva er det du fabler om?
Ikke gå fra meg!
Klokken er 12! Om ett minutt.
Dere har bare ett minutt.
Vi kan holde vannet ute en time, men jeg regner med deg.
Du er jo en av oss nå, og du er alltid velkommen her.
Den andre omdreiningen er for ånden.
Våre liv er i deres hender. Vi regner med dere.
Slapp av. Arthur har en plan.
Det blir kjedelig uten deg. Kom snart igjen.
Ved tiende fullmåne.
Ti fullmåner er tid nok til å vise respekt for tradisjonen.
Kjøss meg i tradisjonene.
Tredje omdreining er for sjelen.
Vi ses om ti fullmåner!
Takk. - Er du okay?
Mor!
Skatt?
Arthur? Hvor har du vært?
Nede hos minimoyene. - Mini-hvafornoe?
Mor? Bestefar!
Er du okay?
Mine brødre!
Så deilig å se dere!
Det er ingen tid å miste! Vi må dra!
Klokken er på slaget tolv, og ikke en sjel i sikte.
Selv om det er en fin søndag, Herrens egen dag, -
har mirakelet uteblitt.
De har rett, Davido. Det er en fin søndag.
Vi skal visst underskrive noen papirer. Vi går inn i dagligstuen.
Jeg trekker ut tiden mens du finner skatten.
Mino! Hvor er du?
Dette her blir ikke lett.
Lys!
Jeg lovte dere rikdom og makt, og Maltazar holder alltid sine løfter.
Ikke noe kan stoppe oss nå. De Syv Verdener er mine.
Jeg mener selvfølgelig våre.
Vet du hva klokken er? Jeg er litt langsynt.
Den er 12. - Takk.
Mine fryktløse og tro krigere, la festlighetene begynne!
LYS
Hvis jeg gjør det omvendt, burde lyset bli reflektert opp.
Mino, du er best.
Hva er det han gjør? Den idioten avslører vår posisjon med strålen.
Slå av strålen! - Unnskyld, jeg er tunghørt også.
Tåpe! Du skal få angre på at du trosset Maltazar.
Det var da ikke noe spesielt. Bli med ham.
Pass på, jeg kan godt bli sur. - Ja, den er god.
Jeg har den!
Hva er det for et monster? - Jeg vet det, herre. Det er en...
Det er jo vann!
Far, de har blokkert røret. - Pokker!
Hva skal jeg gjøre?
Hva med meg? - Jeg utnevner deg til hærfører.
Takk, far. Men er det ikke plass til en til på myggen din?
En hærfører forlater aldri sin post.
Far!
Mino? Kom!
Mer kaffe? - Nei takk.
Jeg vil bare ha en underskrift. - Gjerne. Hvor er pennen min?
For en nydelig penn. - Vi har somlet nok. Skriv!
Og så...
...pengene.
Pengene? - Nå vil jeg se Dem trylle.
Her.
Flott, gutten min.
Det er bra...
Gode kunder er jo som gode venner, ikke sant?
Vær så god. Nå er vi kvitt.
Og dermed sier jeg farvel.
Farvel.
Ingen rører seg!
Så det var derfor De ville ha jorda vår.
Selvfølgelig. Jeg er grisk.
En kveld hadde De drukket for mye og fortalte meg om skatten.
Men nå er den min. Takk for hjelpen, gutt.
Farvel. Meg ser dere aldri mer.
Jeg reiser nemlig langt, langt vekk.
Du blir med meg.
Slipp meg. Jeg kjenner guvernøren!
La meg ta den. - Pass bedre på gavene heretter.
Det er visst best jeg tar den.
Slapp av, Mino. Jeg hjelper deg.
De klarte det.
Min gutt...
Gid Mino kunne ha sett dette. - Jeg forstår deg godt.
Men vårt folk er reddet, så det fins da noe å være takknemlig for.
Vent. Jeg tror jeg vet hva det er.
Det er jo Mino! - Min sønn!
Far! - Å, min gutt!
Når enden er god, er alt godt. - Ikke helt.
Får jeg?
La oss skåle.
Det er servert.
Hva er det? - Min livrett: afrikansk giraffhals.
Rosie, våkn opp.
Hver gang hun blir oppskjørtet, dåner hun.
Hvor er Arthur?
Han skulle bare vaske hender. Han kommer straks.
Bare ti fullmåner til, Selenia.
Jeg venter på deg.